Превод: ^малките_вещици^ Специално за: WWW.BOLLYDREAM.COM
НАСЛЕДНИЦИТЕ ~ Епизод 6 ~
Липсваше ми, приятелю.
Добре дошъл отново. - Спокойно.
Няма да правя нищо засега. - Нека просто се поздравим.
Ще изплашиш децата.
Чан Йонг, къде си сега? Аз вече съм в училище...
Какво е това, кутия с подаръци ли?
Идваш тук без униформа?
Ела с мен.
Толкова е неприятно! - Съгласна съм.
Приключи ли с поздравите?
Ела с мен...
Батко ти все още не е приключил, малката.
Не можем да приключим без прегръдка и сълзи.
Пусни ме!
Не знам за прегръдка,
но можеш да ме помолиш за сълзи, защото ще те накарам да плачеш.
Видя ли? Вече става забавно.
Мисля, че от сега ще бъдем наистина развълнувани за училището сутрин.
Ако това те притеснява, може да обмислиш преместване.
Защото аз не мога да се преместя. Майка ми е директор в училището.
Значи имаш и майка, и мама?
Прекалено далеч ли стигнах като за първи учебен ден?
Просто много се радвам да те видя отново.
Нека поддържаме връзка.
И аз ще вървя. Изчакай ме!
Трябва да поговорим.
Значи това е всеизвестният Ким Тан?
Чувала съм, че е по-голям дявол от Че Йонг До, но е готин.
Точно заради това е дявол. Мами хората с красивото си лице.
Откъде го познаваш? - Първата ми любов. Задник!
Наистина? Излизала си с Ким Тан?
Как може толкова много неща да се случват едновременно?
Трябва да почерпя Чо Мьонг Су с обяд.
Ако не беше пуснал слуховете, че се завръщаш,
щях да изглеждам изненадана като всички останали глупаци.
А се предполага, че съм ти годеница. - Купи му нещо вкусно.
Тя е прехвърлена в нашето училище. Това има ли нещо общо с теб?
Не може да няма общо, защото майка ми вероятно е подписала документите.
Попитах дали ти си поискал това да се случи.
И от кога мнението ми има значение в семейство като моето?
Дори ме сгодиха, без да ме питат.
Прехвърлянето на Ча Ън Санг в гимназията няма нищо общо с мен.
Добре, нека тогава да поговорим за нас.
Мисля, че досега говорихме за нас.
Трябваше да се обадиш. Можеше заедно да дойдем до училище.
Ти трябваше да звъннеш.
Защо не ми каза, че Ким Тан е наследник на "Empire"?
Значи си разбрала? - Трябваше да ми намекнеш поне.
И ако го бях направил? Щеше ли да напуснеш онази къща?
Заради това не ти казах.
В сравнение с това, което те очаква, истината за Ким Тан не е от значение.
Нека по-добре ти кажа за важните неща, които трябва да знаеш тук.
Защо звучиш толкова сериозен? Плашиш ме!
Слушай внимателно.
Тук е важен социалният статус.
Социалният статус?
Първа класа: "Наследник на бизнес". - За професионалната лига си!
С други думи - синове и дъщери на конгломератите.
Чух, че сменяте персонала в хотела. Не го ли правихте съвсем скоро?
Такъв е стилът на баща ми. Никога не обвинява себе си.
О, да, чух, че "Neverland" отваря 10 нови бутика.
Такъв е стилът на майка ми. Трябваше да се грижи за тези, които вече има.
Втора класа: "Наследник на акции".
Няма да участват в управлението, но вече са от мажоритарните собственици.
Трябва да си много доволна сега.
Новата драма на Ким Те И се излъчва по нашата телевизия.
Акциите на "Mega Entertainment" скочиха.
Нека го кажем направо.
Те Йон от нашата агенция помогна вашите акции да скочат.
Все пак това е ентъртейнмънт бизнес. Никога не знаеш кога ще рухне.
Какво? - Какво?
Трета класа: "Наследник на високопоставени семейства".
Министри, политици, прокурори, собственици на адвокатски кантори.
Деца на хора с високи постове.
Новият случай на баща ти изглежда наистина труден.
Баща ми казва, че в подобни случаи се произнасят в полза на обвиняемия.
И от кога прокуратурата обвинява въз основа на стари случаи?
Справедливостта ще възтържествува за тези, които са направили грешка.
Четвъртата класа: "Група на социалните грижи". Като теб и мен.
"Група на социалните грижи"?
Означава, че това са ученици, получили благоволение да влязат тук.
Предполагам, че за мен важи, но какво ще кажеш за себе си?
Познаваш ли системата на кастите? Син на главния секретар?
Ние сме "Судра". Родени сме, за да служим на останалите три касти.
Но, ако това важи за някой като теб, какво да кажем за мен?
Ще мога ли да оцелея тук?
Поне имаш някой на твоя страна.
Всички останали от нашата група са сами. Включително и аз.
Ей, новата ученичка. Върви в кабинета на учителите.
Между другото, аз съм отговорник на класа. Кажи ми, ако ти трябва помощ.
Благодаря!
Тогава, ето го и първият въпрос. Къде е учителският кабинет?
Седни.
Можеш да следващ програмата за задължителните часове.
За избираемите дисциплини можеш да си направиш собствена програма.
Системата е като в университетите.
И попълни това още сега. [Проучване на произхода]
[Баща, майка]
[Образователна степен: _ Занимание: домакиня]
Чух, че майка ти е икономка. Така си влязла тук.
Тя е и домакиня.
О... добре.
Първият ти час е при мен. Той е задължителен.
Успех!
Тя ще се присъедини към нас от днес.
Поздрави ги.
Здравейте, аз съм...
Аз съм Ча Ън Санг. Обикновена и безлична във всяко отношение.
Ще се справя добре и сама.
Затова няма да ви моля за подкрепа. Всяка помощ ще е прекалена за мен.
Приятно ми е да се запознаем.
Върви да седнеш на празното място. Да започваме часа.
Имам въпрос към новата ученичка.
Каква беше причината да те прехвърлят тук?
Има още един прехвърлен ученик в класа.
Има ли някой, който не те познава тук?
Не можем да пропуснем формалностите.
Мърдай. Сега е мой ред.
Аз съм Ким Тан. Никой от вас не е бил там, където аз учих.
Току-що се върнах от Америка.
И аз искам да съм обикновен ученик и да не се забърквам в проблеми.
Моля да ми съдействате.
Хи Нам!
Къде ли е тя?
[Сцена от филма "Икономката"]
Защо носиш тези дрехи, докато чистиш? Не е ли неудобно?
За промяна на настроението.
Ами моето настроение?
Да не се правиш на филмова звезда или нещо подобно?
От всички филми защо избра този... (икономката съблазнява господаря)
Виждала ли си кремавата ми блуза? Онази, която е само в 2 броя в Корея?
Чон Джи Хьон има едната, а аз - другата.
На химическо е.
О, вярно!
Чувствам се несигурна без нея.
Дали разбира и от изкуство? Знае ли какво е закачила на стените?
Да не си се побъркала? Къде си мислиш, че се намираш?
Аз съм тук като родител, дошъл да говори с директора на училището.
Просто съм всеотдайна майка. - Всеотдайна какво?
Днес е първият ден на Тан в училище.
Трябва да се е вдигнал голям шум. - Да не си полудяла?
Направих те господарка на къщата. Затова стой в къщата.
Не се разхождай наоколо.
Двете с теб не можем да сме част от една картина. Не го ли знаеш?
Не мога да изляза дори на свеж въздух ли? Какво съм аз? Рапунцел?
Върви да дишаш свеж въздух край река Хан.
Знаеш си мястото. Това е арт галерия.
Не мога да ида край реката. Ами, ако някой ме бутне в нея?
Какво? Ти...
Какво? Пак ли ще ме удариш?
Трудно е само първият път. - Виж това!
В него е записано 2 седмици за възстановяване.
Ходила си на лекар за това?
Оставих те да ме удариш веднъж, но няма да се повтори. Ще те съдя.
[Диагноза за нараняването]
Депресия, паническо смущение и антропофобия*? (*страх от хора)
Като говорим за антропофобия...
Аз не съм ли човек?
Технически не. Трябва да си над 168 см.
А акрофобия ли беше страхът от това да започнеш съдебен процес?
Съди ме. Не позволявай да ти се появи и акрофобия. Погрижи се за това.
Върви си. - Мислиш, че няма ли?
Ако не мога да те съдя, поне ще те ударя!
Върви си! Веднага!
[Търси се програмен директор]
Защо си правиш труда да чукаш?
Бъди мил. Мина цяла година.
Поне стани, за да ме поздравиш.
Защо? И прегръдка ли искаш?
Спри или ще взема да си падна по теб.
Всичко ли е наред? Все още ли си умен?
Разбира се. За постоянно ли се върна?
Нося униформа. Значи е за постоянно.
Това е прекалено голяма зала за училищно радио.
Всичко е благодарение на парите на баща ти.
Искаш ли да се пробваш? Искаш ли да си програмен директор?
Лицето ми е прекалено красиво за подобна длъжност.
Как я караш, И Бо На?
Добре.
Къде е Юн Чан Йонг сега?
Чан Йонг нищо е направил!
И аз чух същото.
А аз какво съм направил, тогава?
Защо ще търси Чан Йонг? Да не иска да се бие с него или какво?
И защо Ким Тан ще иска да се бие с Чан Йонг?
А ти как мислиш? Все още не ме е превъзмогнал.
Имам предвид... защо изобщо се появи тук?
Исках всичко да остане зад гърба ни, миналото си е минало все пак.
Боже, мразя го толкова много, но е толкова готин!
Може и да е готин, но...
Мисля, че Йонг До беше по-добър, когато застана един срещу друг.
Какво? - Какво мислите вие?
За кое? - Новата ученичка.
Изглежда ми много позната.
Виждал съм я някъде. Само аз ли имам това чувство?
Ако си я видял някъде, може да е в нощен клуб.
Мислиш ли?
Ей, прехвърлената!
Помниш ли името ми? Аз съм най-любезният в гимназията!
Чо Мьонг Су. - О, умна си!
И аз знам името ти!
Ча Ън Санг, нали? От кой вид си ти?
Какво имаш предвид? - Има 2 вида прехвърлени ученици.
Или си от групата за социални грижи, или си новобогаташ.
Така че ти от коя група си?
Защо гледаш към мен? Сама му кажи.
Познаваш ли я?
И ако е така? Мислиш, че ще ти кажа ли?
Ти не ми каза, че Ким Тан се прибира в Корея!
Забрави!
Но е странно. Едва се появи, а Ким Тан и Йонг До вече те познават.
Бо На също те познава.
Чан Йонг те замъкна на някъде, а Рейчъл вече те мрази.
Коя точно си ти?
Ей, новобогаташката!
Нали? - Знаех си, че е така!
Все още не знае как да харчи парите си.
Хм... бих възразила за това.
Новобогаташката... ела с мен.
Добре ли си?
Ти ме спъна. - Но и те спасих след това, нали?
Странен си.
Само странен ли? Не съм ли и страховит?
И защо трябва да съм изплашена?
Защото ще ти поставям капани отново и отново.
Нека ти задам друг въпрос.
Но трябва да ми отговориш този път.
Какво има между теб и Ким Тан?
Ако се интересуваш от него, защо не го попиташ сам за това?
О, забравих да ти се представя.
От днес ти си моя.
Какво? - Ще правиш каквото ти кажа.
Ще отговориш ли на въпроса ми сега?
Откъде познаваш Тан? - И какво ще направиш като узнаеш?
Попитай ме направо.
Казах, че трябва да поговорим. Защо избяга от мен?
Не си и помисляй да бягаш. Тръгвай първа.
Исках да се сприятеля с новата ученичка. Не заставай на пътя ми.
Справяш се по-добре без приятели.
Защо се мъчиш да си намериш приятел, ако скоро сам ще го загубиш?
Смяташ ли да продължаваш да ме избягваш?
Как мога да го сторя? Дори да се прибера у дома, ти пак си там.
Не съм го крил нарочно.
Това не променя факта, че нещата са трудни за мен.
Плачеш ли?
Можеш ли да ми направиш услуга? Престори се, че не ме познаваш.
Наистина трябва да завърша в това училище. Трябва ми тази диплома.
Но още от първия ден нещата тръгнаха зле.
Какво те кара да мислиш, че можеш да ме превърнеш в новобогаташ?
Не ти харесва "новобогаташка" ли?
Да те представя ли за "наследник на конгломерат"?
Сериозна съм в момента. - Мислиш, че аз се шегувам ли?
Исках да направя живота ти в училище съвсем обикновен.
Да ме представяш за новобогаташка е нещо нормално ли? Ако разберат...
Просто стой близо до мен. Докато си до мен, нищо няма да ти се случи.
И не разговаряй с Йонг До.
Не! Причината Че Йонг До да иска да разговаря с мен,
както и причината момичета да ме гледат с ококорени очи, си ти.
Докато разговаряме сега, те продължават да ни гледат.
Не Че Йонг До е този, когото трябва да избягвам тук.
Ти си това.
Да, Ким Тан е.
Искам да се срещнем след училище.
Къде се намира това?
Какво е това място?
Студио. Мьонг Су обича да работи тук.
Няма начин Мьонг Су да "работи", ако няма светлини на нощен клуб.
Какво правиш сега?
Поправям компютър, който Мьонг Су повреди.
Добър ли си с компютрите? - Бива си ме.
Защо искаше да се видим?
Знаеш ли, че Ън Санг живее у нас?
Ън Санг е наясно, че живее у вас.
Като говорим за това... не казвай на другите,
че тя е от групата на социалните грижи, нито за нея и мен.
Както и каквото и да е друго за произхода й.
Да не би да ми казваш да си затварям устата?
Двамата с нея сме приятели от 10 години.
Един приятел винаги може да се приема и като потенциален враг.
Защото добрите приятели знаят много един за друг.
Това е нещо, на което животът ме научи.
Чан Йонг!
Ало? Да. Съжалявам...
Изглежда не ме е превъзмогнала.
Да не би хората да избягват боклука, защото не са го превъзмогнали?
Какво? Боклук ли?
Как беше в училище? Бяха ли мили децата с теб?
Кажи ми. Искам да знам.
Мамо, нека се изнесем оттук. Не можем ли да изтеглим заем?
Няма ли някой, от когото можем да вземем заем?
Защо да се изнасяме? Спри с глупостите и кажи за училището.
Не ме интересува училището! Нека не живеем в тази миша дупка като крадци!
Ще си намеря работа на още две места. И ще можем да си плащаме наема!
Не си и помисляй за това. Не си и мечтай дори.
Чистех и работех по ресторантите.
Всички ме гонеха след няколко месеца.
Никой друг няма да приеме ням човек като мен.
Моя ли е вината, че не можеш да говориш?
А моя ли е вината, тогава?
Не е честно така.
Защо трябва да живеем по този начин, без да имаме бъдеще?
Това ме влудява!
[Използвани униформи на "Empire"]
Дори на моменти този път да изглежда прекалено дълъг,
дори сълзите ти да потекат, защото си прекалено разстроен,
докато всичко това се превърне в част от миналото,
всеки от нас ще бъде подслон за тъгата на другия.
Може ли да се видим за момент?
Къде си?
Тук. - О, Боже мой!
Защо се криеш? Изплаши ме!
Просто схващаш бавно.
Не видя ли, че тук са запалени лампите?
Колко време се криеш тук?
Правил ли си се и преди, че не си тук, докато се криеш?
Защо питаш? Разбира се! - Кога?
Защо? Правила си неща, които не трябва ли?
Какво правиш?
Не пушиш.
Значи си говорила за мен?
Дръпни се.
Искам да обядваш с мен утре. - Не чу ли какво ти казах днес?
Мисля, че ще се справя, ако ми помогнеш малко.
Просто се върни в старото си училище.
Какво?
Или се преструвай на новобогаташка, докато завършиш.
И стой в сянката ми. - Отказвам да...
И все пак, обядвай с мен утре.
Дръпни се. Това е моето място.
Не виждам името ти да е написано тук.
Знам, че няма звук в слушалките ти.
Откъде знаеш? - Говори по-тихо.
Учениците те мислят за друга,
но аз чух всичко в учителския кабинет.
За работата на майка ти.
Казвам ти го за всеки случай. Не им разкривай истината.
Не би искала това за себе си.
Съвест ли? Никой тук не го е грижа имаш ли съвест.
Всички се интересуват само дали могат да си играят с теб.
Опитай да го понесеш. Аз не можах.
Какво имаш предвид? - Скоро ще се местя.
Ставай бързо! Това е моето място!
Новобогаташката, какво? Трябва ли ти нещо?
Искаш да обядваш с нас ли? - Аз съм съгласен.
Джун Йонг, хапни си бобени зърна. Полезни са за здравето ти.
Ей, Джун Йонг харесва картофи!
Хапни си!
Ей! Какво правите?
Казах, че ще обядваш с мен! - Пусни ме! Те...
Там ли искаше да седнеш?
Ако искаш да завършиш това училище без проблеми, просто яж.
Това ли е причината да искаш да ядеш с мен?
Това е причината, заради която трябваше да ме послушаш.
Как можеш да наблюдаваш всичко просто така. И ти си нов тук.
Защото аз го започнах. Някога аз бях един от тях.
Не знам защо така тормозят онова приятелче.
Мога ли да седна при вас?
Върви да седнеш на друга маса. Нека се насладим на храната.
И двамата с теб.
Най-после имам апетит.
Най-после успях да седна до новата ученичка.
Ще вървя. - Недей.
Нека прекараме малко време заедно. Само двамата с теб.
Не и без новото момиче!
Много хора ни наблюдават, ще си помислят, че ще се сбием.
Хапни си повече, нова ученичке!
Добре. Да ядем. И ти си хапни повече.
Само я виж! Нищо чудно, че я харесвам толкова!
Направих студиото, защото мислех, че трябва да вляза в университета.
Но се получи така, че направих услуга на другите.
Може би ще намериш дори снимка на теб и Бо На.
Както и такива с Йонг До.
Покажи ми ги по-късно.
Дори тези с Йонг До.
Добре, ще ги потърся.
Извинете ме,
но може ли всички да се разкарате?
Трябва да говоря с Тан.
И аз ли? - Наблюдавай онези двамата.
Нямам им никакво доверие.
Такова си дете.
Защо изгони учениците?
Защото ще говоря за неща, които не искам те да чуват.
Изглежда животът в Америка те е накарал да забравиш социалните,
етичните и културни норми, които имаме тук.
В Корея, за да има мир и спокойствие, трябва да спазваме йерархията.
Нещо, което с теб правехме.
Какво? Искаш да се бием ли?
Не сме вече на 8 г. Сега сме на 18 г.
Какво искаш тогава? - Не може да посещаваме едно училище.
Или аз трябва да си тръгна, или ти ще го направиш.
Едва вчера се върнах. - Върви си тогава.
Давам ти шанс. Шансът да си тръгнеш, преди да съм казал "незаконно роден".
Все още съм млад, за да разбера значението на "Загубата е победа".
Прекалено злонамерен съм, за да оставя Тан да се държи така.
Предполагам, че няма начин да се държим приятелски.
Предполагам, че няма начин да се избягваме един друг.
Незаконно е да вдига такъв шум.
Защо всичко е незаконно?
Защото сте непълнолетен.
Тогава вие се погрижете за мотора, а аз - за това да порасна.
Доставка!
Да ви е вкусно!
16 100 вона.
Вече ни достави храната. И се нахранихме.
Но нали поръчахте допълнителна порция?
Няма проблем да ми се карате, но моля ви, платете ми.
Не сме поръчвали нищо. Сигурна ли си, че е от тук?
Странно.
Ало? Вие ли поръчахте пиле за магазина за мотори?
Това твоят номер ли е? - Хм?
Зад теб.
Пиленцето е тук.
Съжалявам.
16 100 вона.
Никога не ми се е налагало да плащам за телефонен номер.
Трябваше просто да помоля Рейчъл.
Не ми звъни. Няма да вдигна.
Наслади се на обяда си. - Ще запазиш ли номера ми?
Ако не го направиш, ще попитам защо новобогаташка работи така?
Ще го направя.
Прибрах се.
Добре.
Какво?
Единият син се върна, другият замина.
Да.
Харесвам и двама ви.
Но никой от нас изглежда не те харесва.
Това е нещо, през което минават всички бащи.
Освободи си програмата утре.
Защо утре?
Трябва да си върнем блудния син.
Няма ли да се прибереш у дома?
Можеш да боледуваш у дома, не в хотелска стая.
У дома ще се чувствам още по-жалък.
Икономката ще ми приготви овесена каша.
А тук поне мога да те виждам.
Изглежда така, сякаш лъжеш, че си болен.
Знаела си, че лъжа и все пак ми приготви каша?
По-добре да беше купила нещо вкусно.
Спри да ме караш да ти върша услуги вече. Искам да ходя по срещи.
Прекалено жестока си с един болен.
Лесно е да го правя, защото си болен сега.
Затова оздравявай бързо.
Вече изстина достатъчно. Хапни си.
Да?
Сега ли? Кога се обади?
Идвам след половин час.
Трябва да тръгвам, прибери се у дома.
Работа ли? Нещо не е наред ли?
Така изглежда.
Къде е президент Ким? - Идва насам.
Изглежда е бил в болницата и се е прибрал в хотела, защото е болен.
Ако е болен, трябва да се откаже. Както аз направих.
Но днес е събота, г-н председател.
Не ме интересуваше какъв ден е.
Секретар Юн, аз ще тръгвам.
Сега ли? - Да не си помръднал.
Искаше да видиш Уон, нали?
Тук сме, за да го видим.
Но ти не спомена, че ще го посетим в офиса му.
Това не е...
Не сме тук заради брат ти, разбира се.
Но не сме тук и заради теб.
Това правите за мен и вие, двамата.
Докато живееш като мой син, като наследник на "Empire Group",
нямаш право да бягаш.
Здравейте, г-н председател.
Все още не си се отказал да играеш голф за залози, нали?
Не са залози, а бизнес, г-н председател.
Какъв бизнес има в това?
Искам ти да докладваш първи.
Хм?
Ключовият проект, избран за втората половина на 2014 г.
от заседанието на "Jeju Project"
е план за строеж на 30-етажен хотел.
Като кандидат за проекта е хотел "Union"...
Трябва да съм пропуснал.
Директор Чун и директор Парк вече са го срещали.
Но останалите не са виждали лицето му досега.
Това е вторият ми син.
Доведох го, за да запомните лицето му.
Вторият ви син?
Тогава...
Приятно ми е да се запознаем.
Аз съм Ким Тан.
Трябва да сте горд с него. - Много е красив.
Прилича на вас. - Наистина е красив.
Как я караш, чичо?
О, да. За малко да не те позная.
Кога се върна? Сестра ми не е споменала нищо за това.
И от кога получаваш информация за това какво става в семейството ми?
Не, нямах това предвид...
Приберете се у дома.
Трябва да прекарвате повече време със семействата си.
Няма да обикаляте улиците със забавни светлини, защото съм ви пуснал рано.
Разбира се, че не.
Как се чувстваш? - Не знаех, че ще идваш.
Не мислех, че ще останеш в хотела толкова дълго.
Да си вървим!
Откарай мен и Тан у дома, секретар Юн.
Добре.
Винаги си лош с мен, секретар Юн.
Ще се върна.
Не ме разбирай погрешно. Не дойдох тук нарочно.
Татко предложи да те посетим заедно.
Но не мислех, че това означава, че ще дойдем в офиса.
Кога си правил нарочно каквото и да е?
Ти никога нищо не знаеш. Никога не правиш нещата нарочно.
Ще видиш какво следва като не мислиш за последствията от действията си.
Имаш право.
Но защо имам усещането, че не е справедливо?
Да оставим настрана какво не зная и какво не съм сторил нарочно.
Дори самото ми съществуване е грешка според теб.
Тръгвам си.
Какво прави в офиса?
Нищо.
Баща ти каза, че си участвал в срещата.
Не съм участвал. Просто наблюдавах.
Това е същото!
Къде ти позволи да седнеш?
До него ли? Или на мястото след това?
Защо ядеш само ориз? Има толкова вкусна храна на масата!
Искам да се нахраня бързо, защото не искам да те слушам.
Ей!
Тогава ще питам по-бързо!
За какво беше срещата? Баща ти накара ли те да правиш нещо?
Поиска ли да чуе мнението ти?
Кой още беше там? Брат ти беше ли там? Къде седеше той?
Къде тръгна сега?
Ще простреш ли останалото? Трябва да проверя супата.
Добре.
Времето е страхотно! Изкушава ме!
Новобогаташка през деня, икономка през нощта.
Животът ми се превърна в истинска гадост.
Очите ти, мислите ти, могат да се удавят в любовта.
Дори да бъдем далеч, дори да се крием един от друг, ти си любовта за мен.
Копнежът, който вятърът понесе надалеч...
Надявам се да донесе чувствата ми при теб.
Любовта е моментът...
в който ти беше там. Онзи момент...
Мамо, само 5 мин. Ще затворя очите си за малко, преди да ида на работа.
Нещо, което не мога да забравя. Винаги се връща в мислите ми.
Любовта е моментът...
денят, когато те напуснах. Онзи момент...
Колко е часът?
Любовта също си тръгна и аз не спирам припомням за нея.
Боже, закъсняла съм!
Любовта е моментът...
мигът, в който ти се появи. Онзи момент.
Сърцето ми спря, времето спря. Само болката не спира.
Любовта е моментът...
денят, когато те напуснах. Онзи момент...
Любовта също си тръгна, но продължава да боли.
Най-сетне се обаждаш.
Често се срещаме.
Защото прекалено често посещаваш хотела.
Чух, че президент Ким е отседнал тук.
И ти често посещаваш хотела. - Не ставай саркастичен.
Една целувка не ти дава това право.
Разбирам. Довиждане, тогава.
Как можа да не ми звъннеш дори веднъж след онази вечер?
А ти защо не ми се обади? - Не знам номера ти.
За директора на "RS International" той едва ли е труден за намиране.
Именно! Какво извинение имам, за да поискам номера на един секретар?
Тогава продължавай да разчиташ на късмета.
По-отчаяният пръв ще намери извинение.
Какво? Стипендия ли? - Да.
Само добрите оценки ли са необходими?
Мислиш, че учениците тук просто харчат парите си и се забавляват ли?
Подготвят се за Бръшляновата лига с частни учители.
Убедена ли си, че можеш да се съревноваваш с тях?
Плати това до края на седмицата.
Мислех, че съм освободена от такса за обучение.
Не е за обучение. Това е таксата за избираемите предмети.
Ако освободят стипендиантите и от тях, тогава никой нямаше да напуска.
Тенис, голф, езда. Едното от тях е задължително.
Приготви си екип и всичко необходимо.
И кога смяташ да си купиш униформа?
[Търси се програмен директор. Минимално заплащане.]
Заплащане?
Знам, че имате много кандидати.
Знам, че това са ученици, които се готвят с частни учители.
Но просто се чудех кога се заплаща - предварително или след това?
И какво значение има?
Трябват ми пари за униформата.
Каква сума ти е необходима? - Моля?
Кандидатстваш в журналистическия екип заради пари ли?
Имам и интерес към... - Да приемем, че е така.
Но аз чух нещо друго. Наистина ли нямаш пари за униформа?
Чух, че си новобогаташка.
Купих си чанта. Бях разточителна.
И искаш да те избера, след като съм чул това?
С изключение на това, аз съм наистина добро момиче.
И работя много упорито. - Как мога да знам това?
Защото вече проверих всичко за теб.
Подготвена съм. - Добре.
Чух, че си наистина мил. И си джентълмен.
Ще ми дадеш ли шанс да се явя на изпита?
Спри да нараняваш чувствата ми, Джун Йонг.
Мислиш, че нямаше да разбера, ако докладваш анонимно ли?
Няма значение ще кажеш ли на учителите или не.
Колко пъти да ти повтарям?
Баща ти може да приема обаждания от училище, моят има секретар за това.
Колко пъти да ти повтарям това?
Защо продължаваш да създаваш тайни между секретарите му и мен?
Какво още да направя, за да бъдеш по-внимателен към мен?
Понеже не си внимателен, налага се да правя това с теб пред всички.
Ще го направиш ли отново? Ще ми отговориш ли?
Няма ли да ми отговориш? Спри да ме гледаш така.
Не ме докосвай! Няма да търпя повече това!
Защо трябва да влошаваш ситуацията?
Искаш да умреш ли? - Няма да търпя повече, задник такъв!
Скоро ще се преместя.
Нямам от какво да се боя!
Ще те убия!
Трябваше да потърпиш това още малко.
Интересно ми е какво ще се случи с теб след това.
Добре ли си?
Искаш ли вода?
Какво правиш? Щях да му я дам.
Не виждаш ли, че в това е проблемът? Не се забърквай и ти.
Просто исках да проверя добре ли е. Не се забърквах.
Виждаш ли някой тук да говори с него, освен теб?
Никога не заставай на страната на слабия в гимназия "Empire".
Ако някой слаб, застане на страната на слабия, няма да станат по-силни.
[Митническа декларация]
Ало?
Аз съм. Позна ли ме?
Това ли е номерът ти?
Върни ми баджа с името, докато съм мила.
Не съм толкова търпелива, колкото изглеждам.
Можеш да дойдеш и сама. - Искаш да дойда заедно с Тан ли?
Къде си сега?
Къде е баджът с името ми? - А митническата ми декларация?
Арогантна кучка!
Чан Йонг не ти ли каза за класите в гимназията?
И какво, ако го е направил? Какво ще промени това?
Поведението ти трябва да се промени. Нали си новобогаташка?
Не знам как семейството ти е забогатяло.
Моето семейство е богато още от времето на пра дядо ми.
Не позволявай учениците да шушукат за теб и Ким Тан.
Унизително е за нас.
Може да не вярваш, но това искам и аз.
Ето. Дай си ми сега митническата декларация.
О, изхвърлих я. - Какво?
Още в боклука на летището.
Добре се справи като дойде тук.
Това е за разходите ти за такси.
Няма нужда да отказваш. Същото е като да ти кажа "разкарай се".
Аз съм в магазина близо до дома ти.
Ще хапна рамен. Ела по-скоро.
Ей!
Защо винаги спиш тук?
Кара ме да искам да те пазя.
Как се сдоби с номера ми? - Явно и ти имаш моя номер.
Добре, квит сме. Какво искаш?
Вкусен ли е раменът?
Превод: ^малките_вещици^ Специално за: WWW.BOLLYDREAM.COM
В следващия епизод предстои:
Какво ще правим? - Семейна снимка.
Може да не успях да спра годежа, но мога да спра сватбената фотосесия.
Аз съм лудата кучка, която ти се довери.
Скъпата ти рокля ще пострада.
Съжалявам. - Няма да ви съдя, не се тревожете.
Прехвърли се в друга гимназия, ако мислиш да се държиш така.
Защо изпратихте Ън Санг там?
Ще чуе поне 100 деца да й казват, защо не трябва да доближава Тан.
Здравей! - Избягваш ли ме?
За какво си се замислил? - За Ън Санг.
И защо мислиш за тази новобогаташка?
Мислех за това, защо не мога да я изхвърля от мислите си.
Казах ти да внимаваш с Че Йонг До. - Той каза, че иска да ме защити.
Това е заплаха! Заплаха!